Hesten er fra naturens side en græsæder som ikke er tilpasset til en foderration med store mængder af stivelset. Alligevel har hesten enzymer i tyndtarmen som kan fordøje stivelse. Aktiviteten af disse enzymer er imidlertid lavere end hos andre dyr som er mere tilpasset til en foderration med mere stivelse. Hvis vi sammenligner amylaseaktiviteten i tyndtarmen hos en gris og hest, så er denne hos hesten mindre end 10 % af det vi finder hos grisen. Dette betyder at der er begrænsinger i hvor meget stivelse hesten kan fordøje enzymatisk i tyndtarmen. Meget let fordøjeelig stivelse som absorberes i tyndtarmen kan føre til muskelstivheder (tying up) og i værste fald til nyreslag. Der er individuelle forskeller mellem heste i hvor meget stivelse de tåler i rationen. Generelt tåler ponyer mindre end store forædlede heste som rideheste, travere og galopheste.