<p>Nedbrytingen av protein begynner så smått alt i magesekken. Det er likevel først i tynntarmen peptidasene (først og fremst trypsin) skilles ut, og fôrprotein i større skala brytes ned til dipetider og aminosyrer som deretter absorberes. Kroppens egne proteinspaltende enzymer (peptidasene) kan i tynntarmen hovedsaklig bryte ned proteiner fra trevlefattige fôrmidler. I tillegg kommer proteiner fra trevlerike fôrmidler som gjennom tyggingen er gjort tilgjengelige for enzymatisk nedbryting. Når chymet når slutten av tynntarmen kan vi regne at 2/3 av fordøyelig protein i kornproduktene, og tilsvarende ca 1/3 fra grovfôr er fordøyd (figur 3). I tynntarmen skjer ikke bare absorpsjon av nitrogenholdige forbindelser.</p>
<p>Tarmen tilføres også protein og urea gjennom fordøyelsesvæsker og avslitte epitelceller fra tarmveggen (endogent protein). Ureakonsentrasjonen i ileumchymet er i likevekt med den i blodplasma. Ved forhøyet blodurea (overfôring av protein, nyreskader, vannmangel) vil mer urea passere fra blod til tarm, og konsentrasjonen i tynntarminnholdet øke. Nitrogenforbindelser som kommer til blindtarm og tykktarm brytes ned av mikrobenes protein- eller ureaspaltende enzymer i hovedsak til ammoniakk (NH3). En del av aminosyrene og amoniakk brukes av bakterier og protozoer til oppbygging av eget kroppsprotein. Når mikrobene siden dør (særlig pga øket osmolaritet og vanninnhold i tykktarmen) vil mikrobeproteinet kunne bli gjort tilgjengelig for hesten. Det ser likevel ut til at hesten i motsetning til drøvtyggerne bare i beskjeden grad har evnen til å nyttiggjøre seg dette proteinet. Enkelte hevder at mindre enn 1 gram aminosyrer pr kg stoffskiftevekt (BW0.75) pr dag kan absorberes i de bakre tarmavsnitt. Hester som har stort behov for høyverdig protein, høydrektige eller melkeproduserende (lakterende) hopper og unghester, må derfor få tilført protein av høy biologisk verdi med fôret.</p>
<p><strong>Tabell 8.</strong> Aminosyreinnhold i fôr, blindtarminnhold og blindtarm-bakterier hos hest.</p>
<p>&nbsp;</p>
<table style="width: 100%;" border="1">
<tbody>
<tr>
<td width="21%">Aminosyre</td>
<td width="21%">
<div align="center">I fôr</div>
</td>
<td width="28%">
<div align="center">Blindtarm, innhold*</div>
</td>
<td width="30%">
<div align="center">Blindtarm, bakterier*</div>
</td>
</tr>
<tr>
<td width="21%">Lysin</td>
<td width="21%">
<div align="center">3,13</div>
</td>
<td width="28%">
<div align="center">5,82</div>
</td>
<td width="30%">
<div align="center">7,06</div>
</td>
</tr>
<tr>
<td width="21%">Treonin</td>
<td width="21%">
<div align="center">4,28</div>
</td>
<td width="28%">
<div align="center">5,37</div>
</td>
<td width="30%">
<div align="center">6,70</div>
</td>
</tr>
<tr>
<td width="21%">Isoleucin</td>
<td width="21%">
<div align="center">3,84</div>
</td>
<td width="28%">
<div align="center">4,61</div>
</td>
<td width="30%">
<div align="center">5,49</div>
</td>
</tr>
<tr>
<td width="21%">Methionin</td>
<td width="21%">
<div align="center">1,37</div>
</td>
<td width="28%">
<div align="center">1,43</div>
</td>
<td width="30%">
<div align="center">1,72</div>
</td>
</tr>
<tr>
<td width="21%">Alanin</td>
<td width="21%">
<div align="center">8,47</div>
</td>
<td width="28%">
<div align="center">13,60</div>
</td>
<td width="30%">
<div align="center">10,70</div>
</td>
</tr>
</tbody>
</table>
<p>&nbsp;</p>
<table style="width: 67%;" border="1"></table>
<p>&nbsp;</p>
<table style="width: 67%;" border="1"></table>
<p>&nbsp;</p>
<table style="width: 67%;" border="1"></table>
<p>&nbsp;</p>
<p>* % av molare konsentrasjon av aminosyrer.</p>