Hesten har kraftige, bevegelige og følsomme lepper. Den tar opp fôret med lepper og tunge. Gras og andre vekster bites av med fortennene. På grunn av leppenes bevegelighet og følsomhet kan hesten sortere fôret slik at lite smakelige komponenter og fremmedlegemer ikke svelges. På beite er hesten flink til å velge ut det den liker best (selektiv beiting). I munnhulen tygges og finmales fôret ved hjelp av de store kinntennene (premolarer og molarer). Hesten tygger bare på en side om gangen. Store hester tygger ca 60-80 ganger pr minutt. Avhengig av fôrets struktur og konsistens kan etetiden variere nokså betydelig, og vanligvis eter ponnier senere enn store hester.